Много от съвременните млади хора са политически ангажирани и все повече подкрепят прогресивните политически каузи. Това е най-очевидно в младежкото ръководство на зелената вълна на екологичен активизъм, който набра скорост през 2019 г. Въпреки това, ние знаем изненадващо малко за ценностите, които движат младите хора в света и в Европа в частност.
Безпрецедентната криза свързана с КОВИД-19 промени изцяло света, промени мирогледа на много хора. В една или друга степен, промяната беше свързана със затвъждаване на полярните позиции, с черно-бялото мислене, със заставането на „едната страна“ или на „другата страна“. На голяма част от нас се наложи да променят ценностите си и начина си на живот. Наложи ни се да променим съдържанието на много от ценностите на Европейският съюз. От така харасваната и дълбоко интернализирана (особено при младите хора) „свобода“ сякаш не остана почти нищо. Казвайки „млади хора“ е добре да поясня, че и аз съм част от тях и пиша тези редове в качеството си на млад човек, израстнал с идеята и вярата в единна, демократична и свободна Европа.
За съжаление дефиницията за криза[ a time of great disagreement, confusion, or suffering (Cambridge Dictionary)
https://dictionary.cambridge.org/dictionary/english/crisis ] (времена на голямо несъгласие, объркване и страдание), както и събитията около пандемията, са в известен разрез с една част от ценностите на ЕС, либералните ценности като цяло и ценностите на младите хора в частност. Защо? Нека погледнем първо тези на ЕС – човешкото достойнство, свободата, демокрацията, равенството, върховенството на закона и човешките права[ https://european-union.europa.eu/principles-countries-history/principles-and-values/aims-and-values_en], свобода от дискриминация. В по-голямата си част те няма как напълно да се реализират в ситуация, в която препоръката на СЗО е да се остава само вкъщи, да не се излиза, да се ограничат контактите с други хора, да не се пътува. Потребността от сигурност и безопастност е в основата на съществуването на всяко човешко същество и веднага измества всички потребности от по-висш тип, с които са свързани основните Европейски ценности. Положението е същото и ако погледнем либералните ценности – индивидуализъм, рационалност, свобода, отговорност, справедливост, толерантност[ https://www.aldeparty.eu/ ]. Индивидът се наложи да се съобрази с общите разпоредби за общото здраве, рационалната структура и човешката логика бяха разместени по неподозиран начин, самоопределянето и свободата на волята се ограничиха до прага на дома ни, за да може отговорността за другите да надделее. Моралът и толерантността разшириха границите си на търпение, но само докато не дойде дебатът „за“ и „против“ поставянето на ваксини. Наложи се да преразгледаме понятието си ценности, за отговорност и сигурност, за кризи и бедствие. Имаше страни с либерален и с рестриктивен модел на управление на кризи, страни, които добре управляваха комуникацията и страни с излишна паника. Тепърва, обаче, предстои да разберем как се отрази цялата криза върху идеята за демокрация, за либерализъм и за обединена Европа.
Как изглеждат ценностите в очите на младите преди и след пандемия?
Европейско изследване на ценностите от 2017 проведено сред 1546 18-25-годишни в десет установени европейски демокрации ни показва определени особености[ https://europeanvaluesstudy.eu/]. Оказва се, че постматериалистичните ценности, космополитните нагласи и ангажираност в екологичната политика са тясно свързани. Младите космополити са много граждански и политически активни. Младите екологични активисти са по-скоро жени с високи нива на образование. Обратно, значително малцинство от европейската младеж (мъже с по-ниски образователни постижения) са по-материалистични и националистически настроени. Младите природозащитници и космополити, обаче, остават социално и културно либерални и одобряват разнообразието във всичките му форми.
Едни от най-ценните разменни монети за младите са независимостта и сигурността, които са дълбоко вкоренени в идеята за либерализма. За съжаление, пандемията рязко измени независимостта. Младите хора под 18 години получиха независимостта от посещение на училище на цената на социална изолация и нежелание да напуснат дома си, на цената на притесненията на родителите им за качеството на образованието им и за количеството психо-социална подкрепа, която ще им трябва за да излязат от изолацията. Младите работещи хора до 35 години получиха независимостта да работят от вкъщи, но придружено с увеличени отговорности вкъщи и изискване на ефективна работа паралелно с грижа да малки деца от вкъщи. Оказа се, че независимостта има цена и несигурността я плаща. За две години пандемия жаждата за свобода промени концепцията за сигурност и сякаш затвърди, че за младите по-важно е свободата на движение, отколкото статичността.
Без съмнение можем да кажем, че демокрацията е една от най-изучаваните теми в политическите науки. През последните години повечето от тези приноси се фокусираха върху упадъчното състояние, което сякаш преживява демокрацията и вероятно световната пандемия засегна най-силно. В същото време ценностите, които стоят зад демокрацията и либерализма до голяма степен съвпадат с ценностите на по-младото европейско население. И защото то е по-младо, вероятно ще надделеят именно неговите ценности. Предстои да проучим и разберем.
Статия на д-р Цветелина Панчелиева, главен асистент от „Института за изследване на населението и човека при БАН „Либералните ценности на младите-мит, реалност, минало и настояще“
11 юли, 2024
![](https://lipa.bg/wp-content/uploads/2024/07/7492f7eb56ac864832c9e7aeea78c669-90d56a6883c080e03c939b7669a35a1f.jpeg)